Härrased.
Ohvitserid.
Suure Rooma impeeriumi kaitsijad.
Tohin ma siseneda?
Loomulikult, šeik.
Valmistad meile ootamatut au.
Üllas noobel on väga armuline.
Ja nüüd küsimus, mida te pärite:
Miks ma siin olen?
Nagu te teate, olen ma hasartmängur.
Mängud lähenevad.
Minu valged sõidavad ülla tribuuni võitmatute mustade vastu.
Ma toetan oma vaeseid hobuseid.
Ei mingeid piire?
- Pange mind esimesena kirja! - Mind!
- Millised šansid? - Üks hetk palun,
mu isandad, ulatuslike maade kaitsjad.
Võin ma esmalt istuda?
Istuge, lamage. Kaua te ootate?
- Jah, mängime kaasa. - Pakkuge araablasele istet.
Pink, kiiresti.
Tänan.
- Nii. -1000 teenarit.
-2000! - Pange mind kirja!
Teie vaim teeb teile au, aga ärge olge kannatamatud. Aega ja raha on.
Esmalt, šansid.
Tribuun on võitnud mitmeid kordi, šansid peaksid olema sama mõõtu.
Mis on teie soov, härrased?
Kaks ühele.
Üllad roomlased,Tiberi mehed, ilma valitsejad,
kus on julgus, mis tegi Roomast maailma valitseja.
Ma võin igalt teiselt turult paremad šansid saada.
Kolm ühele.
Jätkem kauplemine. Olgem ausad.
Nelja aasta jooksul on tribuun saanud tsirkuses neli võitu.
- Kõige õigem... - Üks hetk.
Me teame, et sul on head hobused, aga kes on kaarikujuht?
Kas ma siis ei öelnud? Kui hoolimatu minust.
Huri prints.
Juuda Ben-Hur.
Huri prints?
- Ta saadeti aastate eest galeerile. - Ta on tagasi tulnud.
Tagasi tulnud? Võimatu.
Taevalik Tiberius on halastav nagu alati.
Noh?
Kas keegi ei toeta üllast tribuuni juudi vastu, galeeri orja vastu?
Ehk tegin ma siiatulekuga vea.
Teie, tribuun... kas te olete nõus neli ühele?
Neli ühele.
Hästi.
Neli ühele, šeik. Roomlase ja juudi vahe.
Või araablase.
Julgelt öeldud.
Nüüd lepime kokku kihlveo summas. Mina julgeks...
Tuhat talenti?
- Tuhat talenti? - Jah, tuhat talenti.
Kui see muidugi liiga palju on...
Jääb tuhat talenti.
Kokkulepitud.
Kohtle neid hästi. Nad on selle täna ära teeninud.
Te olete head kaaslased.
Kui inimesed ka nii head oleksid.
Jäta meelde, Altair, 9 korda ümber tsirkuse.
Aldebaran.
Rigel, kas sa kuuled?
Üheksa elu elamiseks.
Mu väle kaaslane.
Sa ei sõitu esimesel ringil võitma.
Viimasel ringil tuleb kiire olla.
Ja sa ei saa võita üksinda. Pead teisi järgi ootama.
Rahulik Antares.
Nagu kivi.
Sina oled meie ankur.
Ma arvasin, et nad ei armasta kedagi teist nii nagu mind.
Nad on võtnud mu oma perekonda.
Puhake hästi, mu tähed.
Homme läheme linna.
Kui te siis Messalast jagu saate ja uus kuberner seda näeb,
uudised levivad kulutulena Rooma tänavatel.
Pontius Pilaatus on siin?
Jah, ja valmis meid torkama.
Sina näitad talle, millised mehed siin sünnivad.
Ma tean vaid seda, et võistlen Messala vastu.
Lase rihma lõdvemaks.
Jumal andesta mulle, et otsin kättemaksu, aga mu rada on paigas.
Sinu kätesse annan ma oma elu. Tee seda, mida pead parimaks.
Taaveti täht.
Et sinu ja minu rahvale koos särada
ja roomlaste silmi pimestada.
Nad on valmis.
Rahu, tüdrukud.
Number viis.
Kus on number viis?
See on see päev, Juuda. Nüüd oleme vastamisi.
Jah, see on see päev.
Vaata, ta sõidab Kreeka sõjavankriga.
Juuda, ole ettevaatlik. Ära lase teda enda lähedale.
Tervitus, Jupiter. Anna mulle võit.
Vaata oma rida! Hoia kohta!
Seltskond on hea. Kena rivistus.
Kodanikud...
ma tervitan teid nendel mängudel meie keisri, Tiberiuse, nimel.
Me pühendame need tema hiilgusele
ja Rooma hiilgusele,
millest te kõik osa saate.
Austagem neid, kes meil täna võistlevad.
Nad tulevad Aleksandriast...
Messinast...
Kartaagost...
Küproselt...
Roomast...
Korintosest...
Ateenast...
Früügiast...
ja Juudamaalt.
Neist parimale võidukroon.
Võistlus algab.
Tervitus, Caesar!
Tulge, mu lapsed, tulge!
Rooma siga!
29.970
Tervitus.
Suurepärane võit.
Sa oled rahva tõeline jumal... vähemalt praegu.
Luba meil kummardada.
Ma kroonin nende jumala.
Sind on kutsutud. Mul Roomast sõnum.
Pikka elu, noor Arrius, ja selget mõistust seda elada.
Me ei saa oodata, tribuun.
Küll ta tuleb...
Me ei saa enam kauem oodata, tribuun.
Ta tuleb!
Ta tuleb.
Ma olen ta lasknud kutsuda ja ta tuleb.
Kui te soovite, et teid elus hoiaksime, siis peame kohe tööle asuma, tribuun.
Kas te mõistate?
Mult jalad maha raiuda?
Veel mitte. Mitte enne kui ma teda näen.
Ma ei võta teda pooliku kehaga vastu.
Ei!
Ma ütlesin sulle, Drusus. Ma ju ütlesin.
Siin ta on.
Triumf saavutatud, Juuda.
Võistlus võidetud. Vaenlane hävitatud.
Ma ei näe vaenlast.
Mida sa siis näed?
Näruse looma purustatud laipa?
Sellest mehest, keda sa vihata võid, on veel natuke järel.
Lase ma aitan sind.
Sa arvad, et nad on surnud, sinu ema ja õde.
Surnud. Ja sõit võidetud.
See ei ole läbi, Juuda.
Nad pole surnud.
Kus nad on?
Kus nad on?!
Otsi neid...
pidalitõbiste orust...
kui sa nad ära tunda suudad.
See läheb edasi.
See läheb edasi, Juuda.
Sõit...
Sõit ei ole veel läbi.
Kas sinna alla saab?
Oled sa hull? Hoia sellest kohast eemale.
Mees.
Ma otsin kahte naist, ema ja tütart.
Siin on palju naisi.
Huri perekonnast.
Meil pole siin nimesid.
Nendele?
- Miks sa ütlesid, et nad surnud on? - Seda nad soovisid.
Sa ei tohi seda usku reeta. Kas sa teeksid seda neile?
Neid mitte näha?
Nad tulevad.
Armasta neid nii nagu neid peab armastama. Ära vaata neid.
Lase neil nii olla nagu sa poleks siin kunagi käinud. Palun!
Kas Juuda on terve?
On ta õnnelik?
Jah, ta on terve.
Te ei pea oma mõtteid tema pärast vaevama.
Ta on terve, Miriam.
Jumal olgu sinuga.
Nad läksid ära.
Me võime tagasi minna.
Tagasi mille juurde?
Juuda, neil on üks õnnistus jäänud.
Et sina mäletad neid nii nagu nad olid
ja et sa elad oma enese elu.
Unusta see, mis on siin.
Unustan?
Nad justkui oleksid elusalt hauas.
- Aga mida sa teha suudad? - Jätta tegemata see, mida sina tegid.
Kuidas sa lasid neil siia tulla? Ma pean neid nägema.
Ei, Juuda, palun!
Mõtle, Juuda. See hävitaks nende elu, kui nad sind näeksid.
Ta on siin. Ma olen Ta üles leidnud. Lapsest on saanud mees.
Ja nüüd ma tean, see mees on Jumala poeg.
Ettekuulutus on õige.
Õnnelik Balthasar. Elu on sulle vastanud.
Elule on vastatud.
Jumal on sellele vastanud.
Tule koos minuga.
Kui me koos roomlasetega galeeride juurde marssisime,
siis olin ma janusse suremas.
Üks mees andis mulle vett juua.
Ma läksin elavana edasi.
Oleksin targemini teinud, kui selle maha oleksin valanud.
Ei.
Ma olen endiselt janus.
Tule ja kuula.
Mul on Roomas asja.
Sa jääd surmale kindlaks.
Head aega, Juuda.
Te kutsusite mind?
Loodan, et toon su võidule hea lõpetuse.
Mul on teade konsulilt, sinu isalt.
- Ma austan teda. - Nagu sa võid ka ennast austada.
Sind on tehtud Rooma kodanikuks.
Kas sa ei ütle selle peale midagi?
Ma tulin just Kivi orust,
kus mu ema ja õde elavad oma järelejäänud elu.
Rooma tahte järgi, pidalitõbised, lootusetud väljaheidetud.
Ma olen sellest kuulnud. Seda asja on tõsiselt kahetsetud.
Nende ihu on minu, Isand Pilaatus. See juba kannab Rooma märki.
Messala on surnud. See mida ta tegi, tuli talle endale tagasi.
See polnud Messala tegu. Ma tundsin teda hästi.
Enne, kui Rooma julmus tema veres voolas.
Rooma hävitas Messala samuti nagu Rooma hävitas minu perekonna.
Seal, kus on suursugusust, suurepärast valitsust või võimu,
isegi suursuguseid tundeid või kaastundeid,
seal on ka vead suured.
Me õpime vigadest.
Rooma on öelnud, et ta on valmis ühendama oma elu sinu omaga tuleviku nimel.
On ka teisi hääli.
Näiteks Arriuse hääl, kes ootab sind Roomas.
Tema ütleks sulle, kui ma tohin tema eest rääkida,
et sa ei naelutaks end vana kibestuse varju
või võimatu lojaalsuse külge.
Täielikku vabadust pole olemas.
Täiskasvanud mees teab, millises maailmas ta elab.
Ja hetkel on selleks maailmaks Rooma.
Olen kindel, et noor Arrius valib selle.
Mina olen Juuda Ben-Hur.
Ma ületan selle põranda olles rääkinud sõprusest,
nagu ma räägiksin Arriusega.
Aga kui ma astmetest üles lähen, saab minust Caesari käsi,
valmis neid purustama, kes tema võimu ähvardavad.
Liiga palju on kadedaid ja ambitsioonikaid mehi,
kes üritavad Rooma valitsust laiali paisata.
Sinust on saanud nende inimeste võitja ja kangelane.
Nad vaatavad sind kui tõelist jumalat.
Kui siia jääd, saad sa osaks sellest tragöödiast.
Ma juba olen osake sellest tragöödiast.
Vii see Arriusele tagasi.
Ma austan teda liialt palju, et seda enam kanda.
Isegi Arriuse pärast ei saa ma sind kaitsta
isikliku katastroofi eest, kui sa siia jääd.
Sa oled liiga suur oht.
Lahku Juudamaalt.
Sul on minu sõna.
Ma kartsin, et sa ei tule kunagi tagasi,
kartsin, mis sinuga juhtuda võis.
Aga ma näen sind taas.
Su isa ootab mind.
Kus ta on?
Mida sa tahad teha?
Puhka, maga.
Lase öösel mõneks tunniks oma mõtetel rahus olla.
Rahus?
Armastus ja rahu.
Kas sa arvad, et mina ei igatse nende järele nii palju kui sina?
Kus sa neid näed?
Sa oled kuulnud sellest mehest Naatsaretist.
Balthasari sõnad.
Ta on midagi enamat kui Balthasari sõnad.
Tema hääl rändas vaikse eesmärgina.
See oli enam kui hääl.
Ja inimene oli enam kui inimene.
Ta ütles: "Õndsad on armulised,
sest nemad saavad armu.
Õndsad on rahunõudjad,
sest neid hüütakse Jumala lasteks. "
Jumala lasteks?
Surnud orus, kuhu meie nad jätsime?
Ükski Juudamaa mees pole puhas ja nii jääbki, kuni me oma kehadelt
oleme maha pesnud koore ja saasta,
mis on tulnud türannia soosimisest.
Ükski teine elu ei suuda seda maad puhtaks pesta.
- Verega? - Jah, verega!
Ma tean, et elus on seadus.
Veri sigitab rohkem verd, nagu koer sigitab rohkem koeri.
Surm sünnitab surma,
nagu raisakotkas sünnitab raisakotka.
Aga hääl mäe peal ütles:
"Armastage oma vaenlast.
Tehke head neile, kes teid õelalt ära kasutavad. "
Kõik, kes siin maal sünnivad, võivad edaspidi kannatada nagu meie.
Nagu sina paned meid kannatama.
Kas me ei pea midagi koos kandma?
Isegi mitte armastust?
Ma saan vaevu hinge tõmmata,
ilma et tunneksin sind oma südames.
Aga ma tean,
et kõik mida ma praegusest hetkest alates teen,
kannab suuremat valu, kui sina eales kannatanud oled.
Mind on parem mitte armastada.
Ma armastasin Juuda Ben-Huri. Mis on temast saanud?
Sa näid praegu olevat see sama, keda sa asusid hävitama
vastates kurjusele kurjusega. Vihkamine muudab su kiviks.
Nagu sinust oleks saanud Messala.
Ma olen su kaotanud, Juuda.
Kaugemale ei tule.
Mida sina siin teed?
Ma olin siin eile õhtul, ootasin sind.
Ma olen terve öö oodanud. Mis on juhtunud?
Kus Tirzah on?
Jäta toit siia.
Ma tulen lähemale. Ära karda.
- Mida sa teed? - Ära karda.
Ma kuulasin Teda jällegi, meest Naatsaretist.
Kui Jumalalt tuleks sõnum, siis tuleb see läbi tema.
Ma ei suuda kannatada seda, et teie ei saa kunagi tundma
seda vaikset kätt, mis meie poole sirutab.
Ta läheb Jeruusalemma. Me võime Ta sealt üles leida.
Võta Tirzah kaasa ja võime Ta koos üles otsida.
Tirzah on suremas.
Jäta toit siia ja mine.
See on Juuda.
Miks sa talle rääkisid?
Jah, Juuda, jah.
Palun ära tule lähemale.
Ema.
Oota, ema.
Lase ma räägin sinuga.
Palun.
Ei, ära tule lähemale.
Ei, Juuda. Poeg, ei.
Ema, las ma vaatan Tirzah'i.
Tirzah on suremas.
Juuda, kui nad näeksid Jeesust Naatsaretist, siis nad teaksid,
et elu kestab igavesti
ja surma ei pea kartma, kui sul on usku.
Ma viin nad Temani.
Ei!
Jumal, ei!
Ei, armas poeg.
Ema...
...kus Tirzah on?
Juuda, ei.
Sa ei tohi tema juurde minna, armas poeg.
Palun.
Kallis poeg.
Ma kardan.
Pole vaja.
Maailm on midagi enamat, kui meie seda teame.
Tirzah, Juuda on siin.
Ei, Juuda.
Annetusi pimedale?
- Miks tänavad tühjad on? - Nad on kohtuprotsessile läinud.
Kelle kohtuprotsessile?
Noore Naatsareti rabi omale. Nad tahavad tema surma.
- See ei saa tõsi olla. - Annetusi?
Mida ta teinud on?
Ei midagi, mida mina teaks. Pimedale annetusi.
Aidake pimedat.
- Vaadake, pidalitõbised! - Pidalitõbised!
Minge minema! Hoidke eemale!
Minge minema!
Pidalitõbised!
Kuidas see võimalik on?
Ma tunnen seda meest.
Kas keegi aitaks Teda?
Halastage tema peale.
Halastust.
Sellise valu juures...
on tal rahulik ilme.
Vaata nende järele, Ester.
Me peame tagasi minema.
Ma tõin teid siia selle juurde,
kui ma lootsin....
Sinu tegu ei olnud asjata, Ester.
Au juutide kuningale!
Siia on su otsingud su toonud, Balthasar.
Tema andis mulle vett...
ja südame, et elada.
Mida on ta teinud, et väärib seda?
Ta on võtnud kõik maailma patud enese peale.
Sellise lõpu nimel Ta oli sündinud...
selles tallis...
...kus ma teda esimest korda nägin.
Sellel põhjusel tuli Ta maailma.
Sellise surma pärast?
Sellise alguse pärast.
Ma olen liiga kaua elanud.
Nagu Ta oleks selles ristis kandnud kogu maailma valu.
Nii hirmuäratav ja samas, miks on nii...
et ma enam ei karda?
Tormi vari.
Veider pimedus...
aga ikkagi päev.
Tema elu on läbi.
Mis on?
See rebenemine.
Mul on valus.
Ma tunnen seda ka.
Kas sa näed oma kätt?
Hetk enne seda, kui Ta suri...
kuulsin ma, kuidas ta ütles: "Isa, andesta neile,
sest nad ei tea, mida nad teevad. "
Isegi siis.
Ja ma tundsin, kuidas Tema hääl võttis mõõga mu käest.